Jeg forstår at Bill liker deg.
- Du er delikat. - Dra til helvete.
Jeg har aldri smakt noe så godt.
Hva er du?
Jeg er tøyta som skal drepe deg.
- Slipp meg. - Sookie.
- Gjør det. - Men...
Kom igjen.
William... Jeg elsker deg.
Du har ingen anelse om hva kjærlighet er.
Bill? Bill?
Hjelp!
- Sookie. - Lukk døra.
- Hva...? - Hun hadde nøkler til håndjernene.
- Er han død? - Nei.
- Det ser ille ut, men han... - Er du sikker?
- Fordi han ser død ut. - Han er ikke død.
Sånn ser vampyrer ut når de er døde.
- Herregud. - Vi må vekk herfra.
- Det er ulver overalt. - Jeg vet det.
- De dukker opp når som helst. - Jeg sa at jeg vet det.
- Hjelp meg svøpe ham inn. - Hva?
- Vi har ikke tid til å... - Jeg forlater ham ikke her.
Faen.
Vi legger ham i presenningen.
Å, ikke hadde dere behøvd...
Vampyr-burrito? Til meg?
Hva kan jeg gjøre for deg?
Skal se på slagsmålene.
- Her finnes ingen slåsskamp. - Ikke det?
Jeg fikk høre at noen hunder skulle slåss her...
og jeg håpet å få se litt action.
Så det fikk du høre, hva?
Av hvem?
Han sa ikke hvem han var.
Jeg sa at jeg hadde penger. Han sa hvor jeg kunne bruke dem.
Du ser ikke ut til å være den typen.
Da har du feilbedømt meg, for jeg elsker spill med høye innsatser...
og hundeslagsmål er den ultimate sporten.
Og når man vel har prøvd, innser man at kort er for duster.
Nå, som jeg sa, her finnes ingen slåsskamp.
Du, jeg har penger å bruke.
Du kan få litt.
Ikke tenk på det engang.
- Er du purk? - Nei, nei. Jeg lover.
Vis meg våpenet ditt. Du har i hvert fall ingen politirevolver.
- Jeg er ikke purk. - Snu og dra herfra.
- Men... - Dra. Så skal du få leve.
Ok.
Ok, rolig. Ok.
Rolig.
Debbie, la de andre gå og ta vampyren med seg.
- Du og jeg kan snakke. - Dra til helvete.
Det er jeg som har våpenet her. Ingen går noe sted.
- Elskede... - Jeg er ikke din elskede lenger.
Jeg må bare tenke litt.
Sånn var det ikke tenkt. Rolig, Debbie. Ta deg sammen.
Fanden, jeg trenger mer V.
Kanskje det er blod igjen i den vampyren.
Du kan bare våge, hurpe.
Jøss, du valgte feil tidspunkt å kalle meg tøyte, tøyte.
- Ja, Sook. Ikke gjør sånn. - Jeg har det her.
- Du har ikke en dritt. - Du skyter ikke. Du er ikke sånn.
De drepte min flokk. De som var som meg. - Du har ikke en dritt. - Du skyter ikke. Du er ikke sånn.
De drepte min flokk. De som var som meg.
De drepte min flokk. De som var som meg. Det er all V-en som påvirker deg. Dette er ikke den du er.
Det er all V-en som påvirker deg. Dette er ikke den du er.
Øye for øye. Det er all V-en som påvirker deg. Dette er ikke den du er.
Det er all V-en som påvirker deg. Dette er ikke den du er.
De skal betale med sine liv. Det er all V-en som påvirker deg. Dette er ikke den du er.
De skal betale med sine liv.
Alcide, hun agerer faktisk i følge sine tanker.
Ok, misfostre.
Jeg begynner å bli lei av din jævla tankelesning.
Debbie, se på meg. Se på meg.
Jag vet at du elsket meg en gang.
Jeg ville gitt hva som helst for deg...
men du ville ikke engang ha barn.
- Jeg er lei for det. - Du er lei for det?
"Jeg vil ikke ha flere av oss i verden," sa du.
- For sent for unnskyldninger. - Det er aldri for sent.
Hvis du vil snakke om det, så gjør vi det.
- Gå vekk. - Tara, du får ikke lov.
Hør her, Sook. Jeg kan ta henne. - Gå vekk. - Tara, du får ikke lov.
- Gå vekk. - Tara, du får ikke lov.
- Dette er den jeg er nå. - Nei, kjære.
Det er bare et arr. Alle har arr.
Hvis hun begynner å skyte kommer vi til å dø.
- Gi meg pistolen. - Det der var ditt siste skritt.
- Du tar ingen flere. - Debbie.
Gjør hva du vil, Sook. Men distraher henne.
Jævla merr, jeg skal drepe deg.
- Prøv. - Bort fra meg.
Hva faen er det som skjer?
Faen.
Herregud!
Herre fandens gud!
Unnskyld, Debbie.
Jeg hadde ikke noe valg.
Du hadde et valg.
Og du valgte vampyrgroupien framfor din egen sort?
Sett opp farten. Få ham ut i bilen.
Jeg kommer snart.
Tara, hold sammen endene.
Så hvordan vil du ha det, elskede?
Skal du drepe meg også?
Det er best at du gjør det...
for hvis du ikke gjør det, kommer jeg til å spore deg opp.
Det lover jeg.
Jeg vil spore deg opp...
og jage deg som et vilt.
Jeg tror deg.
- Har dere ham? - Jeg er sterk av alt V i kroppen.
Vampyrjævelen har dessuten mistet en god del vekt i blod...
Blir du utrivelig av V også, eller er det bare du?
- Han forlot meg til å dø. - To feil blir ikke én riktig.
- Kom igjen. - Lukk døra. Jeg sitter bak.
- Han kommer aldri til å klare seg. - Lukk!
- Nå kjører vi. Vi får selskap. - Faen også.
Du trenger en raskere bil. Så jeg deg...?
- Ja. - Din jævel.
- Har du det bra? - Nei, det er merkelig, bare.
Trodde ikke jeg var tilstrekkelig gløgg for depresjoner, men nå sitter jeg her.
Det handler fortsatt om Crystal?
Jeg har bare en masse spørsmål i hodet.
- Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre. - Som?
Som, hvordan kan det ha seg, at selv om jeg knapt kjenner henne...
så elsker jeg henne?
Og hvem er idioten hun bor sammen med?
Og hvorfor holder hun ut med sånt?
Dessuten lurer jeg på om hun har fått sitt navn fra sjampanjen?
For det tror jeg.
- J, hun er fra Hotshot. - Ja.
Hun er antakelig oppkalt etter et narkotikum.
Nei, aldri.
Jeg vedder på at hennes mellomnavn er Meth.
Du er kristen, Hoyt. Det er ikke pent å dømme.
Jeg vet det. Unnskyld.
Jeg prøver bare å få deg på andre tanker.
Takk, men det funker ikke.
Du, den der langeren du tok i forrige uke...
Forrige ukes bedrifter hjelper ikke, når denne uka fortsatt ikke...
har gjort en dritt for meg.
Men tror du han blir sittende i varetekt?
Det tror jeg nok.
Stikk ned og snakk med ham, da.
Han er kanskje den eneste som vet noe om Crystal...
og der sitter han og bare venter på at du skal dukke opp.
Det er jo helt genialt.
Å, du. Jeg visste vel...
at det fantes et poeng med at vi deler rom.
Får jeg komme inn?
- Summer. - Jeg bare spøkte.
Jeg er ikke vampyr som din forrige kjæreste.
Kjæreste?
Jeg har bakt kaker.
Oldemors oppskrift, varme, rett fra ovnen...
håndtjernet smør...
og egenlaget jordbærsyltetøy som jeg plukket selv...
fra hagen til kirkehuset.
Her må det piffes opp litt, eller hva?
- Hva er det? - Ingenting. Jeg ventet deg bare ikke.
Jeg vet det, og jeg burde kanskje ha ringt først.
Men, Hoyt Fortenberry...
jeg hadde det så hyggelig med deg her om kvelden...
og i går satt jeg, forgjeves, og ventet på at du skulle ringe.
Ja, jeg jobbet sent i går.
Men da jeg våknet i morges slo det meg...
"Summer", sa jeg: "hvorfor spille spill"?
Og da bestemte jeg meg for å fortelle hva jeg føler...
og håpe på det beste.
Og føler du ikke som jeg...
så er det ditt tap.
Så her kommer det.
Jeg liker deg, Hoyt.
Jeg vil bli kjæresten din, og jeg vil virkelig at du smaker mine kaker.
De kjeksene? Å, mamma mia.
- Er det du som er Summer? - Har du fortalt om meg?
Summer, disse er...
Altså, denne jenta...
kommer til å bli en fantastisk bestemor en dag. Behold henne.
- Takk for stemmen din. - Den fortjente du.
Spis du, så rydder jeg opp.
Hadley.
Deres Majestet.
Skulle ønske du slapp å se meg slik.
Ditt lille menneske skjelver...
ettersom hun kjenner til planen min. - Som er?
Å sette tennene i henne og suge...
til du sier hva det er med Sookie Stackhouse...
som interesserer deg.
Sookie Stackhouse? Hun er uinteressant.
Og suger jeg for lenge...
ja vel, da hadde det vært det.
Ja visst.
- Da får det bli sånn. - Er det sant?
Du har hatt henne en god stund.
Må finnes en grunn.
- Hvorfor bryr du deg om Sookie? - Fordi du gjør det.
Og fordi min konge gjør det.
Din konge?
Russell Edgington er den mest upålitelige vampyren i Amerika...
eller til og med i verden.
- Kan du virkelig stole på ham? - Som jeg kan stole på deg?
Den eneste vampyren man kan stole på, er den man selv har produsert.
Jeg gir henne tre stjerner.
- Hva vet du om Sookie? - Ingenting.
Vær så snill, slutt.
- Jeg kan fortelle det. - Hadley! Nei.
- Har dronningen betrodd seg til deg? - En del.
Dessuten, så er Sookie kusinen min.
Fortell.
Hadley.
Fortell, fortell.
Nå, det var jo likevel litt uventet.
Ser ut som vi har en liten rømling.
- Tilhører han noen av dere? - Ikke meg.
Sjekk inn ballene på den der lille dritten.
Vi kan ikke ha hunder som løper løs her.
Hei, du.
Nettopp, dritten.
Hvem faen har sluppet deg ut?
Ta ham, Bobby.
Se så fint og ryddig du sitter for meg.
Vet du hva.
Du kommer ikke til å ha en sjanse inne i ringen.
Niks. Overhodet ikke.
Bill? Bill.
Nei. Si at du fortsatt er hos meg.
Hvis du klarer deg ut av dette, står du i gjeld til meg.
Kom igjen, kjære. Drikk.
Vær så snill.
Å, takk! Tusen takk.
Rolig nå. Kom igjen. Å gud! Kutt ut, Bill!
- Du må prøve å slappe av. - Slappe av?
Jeg har ikke engang pustet på en uke.
Prøv nå, da.
Pust dypt inn.
Du trenger det.
Hei, T-Dub. Husker du meg?
Selvsagt. Du er idioten som fikk meg inn her.
- Jeg er politimann. - Ikke ifølge det jeg har hørt.
Jeg er nesten politi.
- Og jeg skal forhøre deg. - Ser jeg ut som en tyster?
Her er det ingen som skal tyste på noen.
Jeg bare...
- Kan du slutte å gå rundt? - Nei.
Du, jeg vil bare vite litt om Crystal.
- Min kusine? - Er dere i slekt?
Da vet du hvem drittsekken hun bor sammen med er.
Det drittsekken er min...
Å, du er smart.
Men jeg sier ikke ett ord.
Du, T-Dub.
Jeg kjenner ikke Crystal, men hun synes å være ei god jente i dårlig selskap.
Og hun fortjener bedre. Synes ikke du det?
Jeg mener, dere er jo i slekt.
Jeg skal fortelle hva du vil vite.
Men da får du fikse litt meth.
- Hva fanden! Det kan jeg jo ikke. - Jeg har vært uten en uke nå...
og jeg fikser ikke mer nå. - Hva i helvete, Stackhouse?
- Du får ikke være her. - Skitt au, jeg bare feier litt.
Jaså? Og hvor er kosten?
- Godt spørsmål. - Bilene trenger å vaskes igjen.
Jeg fikser det, sjef.
Faen. Jason-jævla-Stackhouse. Hva skal jeg gjøre med ham?
Jeg føler med deg.
Gjør det du kan best, og hold kjeft!
Jeg kommer snart.
Ok, jeg ser til Sook.
Hallo, Sook.
Sook, går det bra der inne?
- Faen. - Svarer hun ikke?
Det er fortsatt lyst ute.
- Hvis du åpner, kan... - Spør du om jeg bryr meg om det?
- Hva skjedde? - Og det spør du meg om?
Hun må på sykehus.
- Ut! - Men jeg kan hjelpe...
Ut herfra! Du får faen ikke dø nå, Sookie.
Du må ikke dø.
Helvete.
Jøss, du ser jo farlig ut.
Men du oppfører deg pent.
Du bare legger deg på ryggen...
og tar det som en jente, ikke sant?
Jeg satser på motstanderen.
Sånn, ja.
Inn her bare, lille teddybjørn.
Hva i helvete?
- Doktor Sekuler til akutten. - Ok, nå kjører vi.
Blodtrykket synker. Sett opp farten!
Jeg beklager så mye.
Klar for blodoverføring.
Blodtrykket stabilisert.
To til.
Nåla er satt.
Da får vi se. Koble på en til.
Trykket ser bra ut. Jeg ringer blodbanken.
Fire enheter standby, i tilfelle det trengs.
- Hun får krampe. - Greit, jeg har henne.
- Blodtrykket stiger. - Ta inn defibrillatoren.
- Miss Thornton? - Hvordan har hun det?
- Hun har mistet mye blod. - Hvor mye?
- Veldig. - Herregud.
Men en blodoverføring? Kan dere ikke...
Kroppen hennes støter det bort.
Kanskje dere ga feil blodtype?
Sjekket dere først? Dere kan vel for faen ikke ha gjettet.
Deres venn har ingen blodgruppe.
- Hva? - Alle har en blodgruppe.
Nettopp.
Men av noen grunn, så har hun ingen...
og vi har dårlig tid. Jeg har bestilt en O-negativ.
O-neg passer nesten alle.
Men for deres venn...
Jeg har aldri sett noe lignende.
Jeg er lei for det. Men dere bør nok kontakte familien hennes.
Dritthund. Kan ikke engang dø grundig.
Inn med neste.
Tommy, matmor elsker deg.
Opp, gutt.
Denne skal jeg tjene penger på.
Femti satset.
- Kom igjen, Tommy. - På ham, Tommy.
Jøss.
Faen også.
Kom igjen!
- Kom igjen, Tommy. - Tommy, ut derfra.
Kom nå, ut herfra.
Ut! Ut.
- Du skylder meg 500. - Det kan du glemme.
Hallo. Hallo, gutt.
Du knurrer ikke til meg.
Flink gutt. Bra, bra.
Forsvinn nå.
Gi ham klærne dine. Gi ham klærne nå!
Unnskyld. Du, Lafayette.
Har du tid?
Sist du var her var det for å tigge V.
Jeg har sluttet med den dritten. Jeg trenger bare meth.
- Unnskyld? - Ja, altså ikke til meg. Jeg sverger.
Det er til kisen i varetekt.
Jeg trenger å vite litt greier, og han snakker bare om han får meth.
Jason, jeg selger for faen ikke meth.
Og uansett ville jeg ikke selge til deg.
Og det burde du verdsette.
Men fanken, Lafayette, jeg er forelsket.
- I kisen i buret? - Nei. I kusina hans.
- Hallo? - Det er meg.
- Tara? - Fant dere henne? Hvor er hun?
- Det er Sookie. - Hva er det med henne?
Tara?
Si noe. Du skremmer meg.
Vi er på sykehus i Ruston.
Sook ligger i koma, Jason.
Du må komme.
Du må komme fort.
Sook er på sykehus. Hun er på et jævla sykehus.
- Er du varm nå, gutt? - Litt bedre.
Så nå bryr du deg.
Jeg syntes Taras mamma var elendig, men du tar kaka.
- Ikke snakk sånn til din mor. - Snakk faen ikke slik til meg!
Du liker å skremme folk? Syns at du er flink til det?
Jeg fatter ikke at de blir redde, for jeg ser deg for hva du er.
En redd liten mann i vide underbukser...
uten noe som helst talent.
- Kom nå, Tommy. - Hvor skal dere?
- Han blir med meg. - Jeg kan ikke.
Du kan, Tommy. Du kan bli fri.
- Du kan ikke gjøre sånn. - Å jo, det kan jeg. Og han òg.
Jeg trodde Merlottes var slemmest i verden.
Men dere to får dem til å framstå som et par Dalai Lama.
Dere gjør virkelig det.
Jeg er lei for det, Sam. Vi svek deg...
Du er lei for det. Kanon.
Det er notert. Kom nå, Tommy. Kommer du?
Tommy, jeg kan ikke love deg en perfekt tilværelse...
men jeg kan love at det blir bedre enn dette.
- Ja, jeg kommer. - Ok.
Da drar vi.
Engst deg ikke, Lindy.
- Han kommer tilbake. - Jeg hater deg.
Det er noe jeg misliker ved deg.
Jeg forstår at det er vanskelig, men som ansvarlig...
finnes det visse beslutninger du må skjønne.
Nei. Jeg er ikke ansvarlig.
Men du er nærmeste pårørende.
Kanskje det. Men jeg er ikke ansvarlig.
Det kan jeg ikke være.
Jeg forstår, men hvis søstera di...
La ham være i fred.
- Men jeg... - La ham være i fred.
Finn en annen å tigge organer fra.
- Jeg ber om unnskyldning. - Jeg tar meg av dette.
- Takk. - Hør på meg. Det er ikke over ennå.
Det virker bare ikke klokt.
Hvordan kan hun ikke ha noen blodtype?
Har du noen?
AB-negativ.
Jeg pleier alltid å skjære meg på verktøy og så...
det er derfor jeg vet det.
Men Sook, hun har nok aldri vært skikkelig syk.
Aldri ligget på sykehus.
- Ble ikke engang født på ett. - Det visste jeg ikke.
Jo, mamma gjorde alltid alt i siste sekund.
Og Sook kom veldig raskt, så de rakk aldri å dra.
Pappa hjalp henne fram på spisebordet.
Jeg så nok mer enn jeg burde.
Tror du det er vampyrblodet som har gjort det?
Ikke blodet hun drakk i hvert fall.
Det er idioten hun drakk det fra som er problemet.
Sparket du ham ut i solen?
Og nå har han blitt til aske, jævlig deilig.
Du, Sook.
Ikke gjør dette mot meg.
Jeg mente det da jeg sa at du er alt jeg har.
Jeg trenger deg. Så kom tilbake.
Jeg trenger deg fanken også.
Kutt ut. Slutt å mase på henne.
Vi skal nok løse det.
Hvor er jeg?
Sookie.
Du ligger på sykehuset.
Må du alltid havne i trøbbel?
Jeg... Kjenner jeg deg?
- Kom. - Hvem er du?
Jeg er Claudine.
Huff da. Ditt glass er tomt.
Slik kan vi jo ikke ha det.
Å, Claudine.
Jeg vet det. Det er så vakkert.
Drikk.
Herregud. Jeg har aldri smakt noe så flott.
Du har drukket det før.
Ok, men hvor kom hun fra?
Dammen er større og dypere enn du tror.
Kan vi danse?
Man kan alltid danse.
- Jeg visste at du ville si det. - Og jeg visste hva du ville si.
Kom.
Når jeg tenker på mine livs små eventyr og frykter...
de små, som kjentes så store.
Når jeg ser på alt jeg ville ha, og oppnå...
så vet jeg at blott en ting er stort og verdt å leve for...
å se den store dagen gry og nyte lyset som fyller verdenen.
- Så vakkert. - Stammer fra inuitene.
All annen religion kjennes så simpel.
Jeg må sitte ned litt.
Jeg er nok ikke like sterk som alle dere andre.
Ingen fare. Det blir du snart.
- Sikkert? - Ja visst.
Å, Sookie. Ikke gå tilbake. Bli med oss.
- Hvor da? - Til hjemmet vårt.
Det er vakrere enn du kan forestille deg.
- Hvordan kommer man seg dit? - Man svømmer.
Hater dypt vann. Det tok mamma og pappa. Kan ikke svømme.
Jeg kan ikke svømme.
Ikke frykt vannet. Det var ikke det som drepte dem.
Men hva døde de av, om ikke av vannet?
Det mørke er nær. Det mørke er nær.
- Hvordan går det med henne? - Faen.
- Hun dør. - Takket være deg.
- Jeg kan hjelpe henne. - Faen heller.
Aldri. Det er hans feil at hun ligger her.
- Faen. - Jason, vi har ikke tid.
Mitt blod kan redde henne.
- Fort. Vi ses hjemme. - Jeg har aldri sett en vampyr.
- Det vil du ikke heller. - Bill er ikke sånn.
Du tar så feil.
Du må følge oss, Sookie. Du er ikke sikker lenger.
- Hvorfor? - Han stjeler ditt lys.
Hvilket lys?
- Sookie. - Nei. Jeg blir ikke med dere.
La ham ikke ta det.
Lov meg det.
Hvordan kommer jeg tilbake herfra?
Claudine?
Claudine.
Ok, gjør det. Tara, det er jeg som bestemmer.
Sett i gang.
Jeg kommer med gaver...
ettersom jeg føler at jeg har vært så råtten...
og behandlet deg ille.
Jeg sendte en av mine til Tiffanys...
for å kjøpe en liten gave.
Hvordan visste du at jeg var en Tiffanyjente?
De fleste kvinner er det.
Til og med de som tror at de ikke er det.
Så vakre.
Sterling Silver.
Fantastisk.
De vil matche kjettingene.
Nå innser jeg selvsagt...
at du allerede har hull i ørene.
Går det bra om vi tar øyelokkene isteden?
Absolutt.
Ja vel.
- Nå holder det. - Eric.
Mr Northman.
Det duger bare hvis du har Bill Compton med deg.
- Har du det? - Nei, Magister.
Men dronningen av Louisiana.
- Det dreier seg om... - Jeg innrømmer at du hadde rett...
men jeg fulgte bare hennes ordre.
Du forstår at du begår høyforræderi...
når du ofrer din dronning på denne måten.
Men hun er ikke lenger min dronning.
Jeg tilhører Mississippi nå.
Og Mississippi har stolt tatt imot mr Northman.
Kult sted. Elsker vibbene.
Vi må diskutere franchising siden.
Russell Edgington.
Kall meg King.
Er det sant som Northman sier?
Ja, Magister.
Da må jeg dessverre arrestere deg.
I samsvar med kontorets regler...
arresterer jeg... - Myndighetene?
Er du alvorlig?
Hvem er myndighetene?
Hvem ga dem retten til å bestemme?
Ingenting. Ingen.
Går det bra?
De tok den retten selv, slik jeg tar den i dag.
Du er vet... Hun blir.
Du vet at du begår en dødssynd nå.
Jeg er bevisst om din prekære situasjon.
Ærlig talt, det er litt gøy.
Jeg må selvsagt rapportere din blasfemi til myndigh...
Til myndighetene? Ja, men det kommer ikke til å skje.
Nok om deg nå.
I bytte mot skattepenger har dronning Sophie Anne...
gått med på å gifte seg med meg.
Jeg hadde ikke noe valg.
- Deres Majestet... - Ja, lojale undersått?
Å, det ville vært fortryllende om du kunne vie oss.
Jeg har ikke myndighet til å forkynne vigsler...
hvis ikke myndighetene...
Ja, hvis ikke myndighetene uttrykkelig ba deg.
Men kanskje du ikke forstod konversasjonen tidligere...
men du lystrer under en ny jævla myndighet nå!
Jeg sverger, nå som alltid, troskap til den eneste vampyrmyndighet...
hvems visdom og rettferd jeg...
Din ynkelige dust.
Følger blindt andres påbud, akkurat som menneskene.
Vampyrer som du har ødelagt for oss andre i århundrer.
Klarer du den behandlingen du så raust gir andre, Magister?
Vi ser hva som skjer først, Pam.
Spar på spydighetene.
Kan vi sette i gang?
Jeg begynner å få kalde føtter.
Selvsagt, min lille pudding.
Bare uttal ordene, så trenger det kanskje ikke gjøre så vondt.
Min plikt er å opprettholde de regler...
Gjør som du vil.
Herved erklærer jeg dere...
mann og kone.
- Mange takk. - Ja takk.
Jeg er så dødelig lykkelig.
- Gratulerer, Majestet. - Ja. Gratulerer.
Du innser vel at myndighetene aldri kommer til å tilstå...
sin egen ikke-eksistens? Men ser du, det tror jeg.
Andalusia, lberia-halvøya.
Sent 800-tall, ikke sant?
Drit i det.
Det bør være tilstrekkelig lenge...
for at du skal kunne vokse fra din blinde tro på autoritetenes lover.
Det finnes bare en lov...
og det er naturens lov. Den sterkestes overlevelse.
Vi bør gjenerobre verden fra menneskene...
ikke blidgjøre dem mens de ødelegger den.
Det er ikke å utøve myndighet. Det er å abdisere.
Deres Majestet.
Skal vi?
Det skal vi.
Eller forresten, nei.
Ønsk den sanne døden velkommen.